- Sesongens første store. - Ja. Rett mot basen.
Den vil ødelegge Kims utgraving.
- Det vil hun ikke like. - Det gjør ikke jeg heller.
For en overraskelse.
Rolig. Litt støv gjør ingen skade.
Det er ikke støvet som bekymrer meg.
- Harrington, ser du dette? - Ja. Et beist.
Steng ned reserven for sikkerhets skyld. Vi kommer når vi har Kim.
Aurora: Oppdrag 2 på Mars
Oppdragets lengde: 6 måneder
Gjenstående tid: 19 timer, 59 minutter og 16 sekunder
15 sekunder... 14 sekunder...
Campbell anroper Aldrich.
Anroper Aldrich. Svar, Kim.
Klokken er 15.30.
- Kom igjen. Avslutt nå. - Dra til helvete.
Det skulle jeg gjerne, men Brunel vil ha deg med på møtet.
Jaså. Da får han vel vente, eller hva?
Nevn ti ting du ikke vil savne med Mars.
Stormer. Kjøringen din. Kim.
Kim. Og Kim.
En hjemreise på seks måneder i en flyvende likkiste. Med Kim.
- Var det ti? Jeg kom ut av tellingen. - Det er ikke en kiste.
- Men et interessant ordvalg. - Greit. Et stort, fint romskip.
- Hva vil du at jeg skal si? - Vi kan gå en tur til slutt.
På det grønne gresset. Under en blå himmel.
Ja.
Grønt gress. Blå himmel...
- Vi er sene, Kim. - Jeg tar skylden.
- Håper du fikk prøvene dine. - Spiller det noen rolle?
- Vi drar jo hjem tomhendte. - Kom igjen. Vi har utrettet mye.
Hva da?
Vi spisser bare blyantene for neste team.
- Hvem husker den andre på månen? - Det var Buzz Aldrin.
Den første som pisset på månen.
- Hva? - Han pisset på seg på månen.
Det er ikke noe å strebe etter.
Jeg vil ikke dra tomhendt. Et halvår er ikke nok.
Du kan jo bli.
- Du kan vel dra til... - Nå drar vi.
GRATULERER MED DAGEN
Rover 1, hvor er dere? Strømmen går.
- Unnskyld at vi er sene. På vei. - Dere må komme.
Vi har ingen kontakt med Aurora og trenger hjelp.
- Hvor er Vincent? - Jeg vil snakke med min datter.
På vei hit, håper jeg. Rolig i seks måneder, og nå dette.
- For en suppe. - Vi er nesten der. En dag til.
Når du våkner, vil jeg vite hvor snart skylinken kan fungere igjen.
Unnskyld. Jeg sjekker det nå.
Ja. Her har vi det...
Vi får ingen signaler fra dere.
Det ble strømbrudd pga. stormen.
Vi så det på satellitt 4 og ble bekymret.
Greit, det er 19 timer og 56 minutter til avgang.
Oppfattet. Kjør forsiktig. Det blir godt å se dere igjen.
- Faen! - Greit.
Sjekk alle systemer manuelt.
Hvorfor er du så glad?
Vince, si at dere er i nærheten. Du må koble oss opp igjen.
Oppfattet. Snart der. Vi mister kraft og vil ikke presse den for hardt.
Greit, Vince.
Beklager. Jeg må si noe.
Greit.
- Jeg må ut igjen. - Nei. Vi har møte. Alle må være her.
- Hva er det? - Nierens gammasensor svarer ikke.
- Stormen kan ha ødelagt den. - Sjekket du den ikke før du kom inn?
Skal jeg si at jeg er en idiot?
- Beklager. - Jeg også.
- Solen er på vei ned. - Jeg godkjente det. Det går raskt.
Det tar seg dårlig ut om avløserne må reparere den.
- Det er mye som må repareres her. - Vincent er snart tilbake.
Ta med deg Harrington. Og kom tilbake før det blir mørkt.
- Alle skal stelle seg før møtet. - Du vet at jeg ikke tuller.
Harrington, vi stikker. Rover 2, nå.
- Skal vi ut igjen? - Kom tilbake før det blir mørkt.
Går det bra?
Ja da.
Jeg... blir aldri lei av den lyden.
- Hvor skal dere? - Suge i oss litt mer stråling.
- Prøv å lage barn etter denne jobben. - Kjempemorsomt.
- Jeg ler jo. - Hva driver du på med?
Om kjølesystemet er gåent, må du hjelpe til.
Snakk med Brunel. Det er ikke opp til meg.
Vi sliter for å komme inn, og de får dra ut!
- Nitten timer, bare nitten timer. - Hva vet du om kjølesystemer?
- Hvordan går det? - Marko-Kim, én-null.
- Hva? - Glem det. Vi skal reparere en sensor.
- Hørte du det ikke? - Jo.
- Tar det lang tid? - Det tar den tiden det tar.
- Brunel vil ikke like det. - Har du det travelt? Ta prøveboksene.
Dato, koordinater og ett nytt prefiks: MA1.
MA1?
Mikroskopisk anomalitet.
- Vent. Vet Brunel om dette? - Stol på meg for en gangs skyld.
- Er det koselig der inne? - Som hjemme i sofaen.
- Snakket du med Ella? - Jeg mistet sjansen.
Faen. Det var leit.
Jeg ble litt... forsinket.
Kim? Det gjør ikke noe. Jeg kan prøve igjen på Aurora.
Jeg kommer med gaver. Vil du ha?
- Herregud. - Hva er det?
Halvparten av Auroras kulldioksidrensere er ødelagt.
Sjekk banen deres. De blir stoppet for fyllekjøring.
Vi kan vel borde Aurora før du begynner å uroe deg?
- Blir det ikke bli bra å dra hjem? - Hjem er ikke saken.
Det harde er den seks måneder lange reisen dit med et atomstridshode.
- Hva er det? - Går det bra?
Irwin, kan vi la analysene være? Jeg må jobbe.
Når det er problemer, blir du misfornøyd.
- Og da blir jeg misfornøyd. - Jeg er overlykkelig.
- Greit. - Ser du? Glad, glad, glad.
Det mangler bare popkorn.
- Hvem satser du på? - Tuller du?
Kim. Alltid.
Hun har et poeng. Hvorfor får Marko gå?
Hva synes dere? Skal vi dra hjem...
Finne Gud og skrive dikt om det, akkurat som månekarene?
De ble aldri som før. Det sa de alle.
Folk forandrer seg ikke. Men under press merker man hvem man er.
Gud, så dypt. Det blir vel dikt?
Det var ubehagelig.
Hva gjør hun nå?
- Det er Markos plass. - Jeg vil sjekke hva som var så viktig.
Du kan ikke sjekke hans private logg. - Vincent, si det.
- Som om hun hører på meg. - Dette er dritt.
Ett feiltrinn gjør ikke at det er fritt fram.
Marko driter i sensoren.
Jeg vil vite hvorfor hans saker er viktigere enn mine.
Hva er det?
- Ikke det det ser ut som. - Hullene i steinene kan være mikrober.
De kan være uorganiske.
Er prøven fortsatt i mikroskopet?
- Hva er det som foregår? - Ingenting.
Han fant et abiotisk mineral. Pokker.
Her.
Du snakker...
- Det ser ut som... - Celledeling.
Bakteriell celledeling.
Området skal stenges av for alle.
Send informasjon til bakkekontrollen og se hva de sier.
Vi må snakke med Marko først.
Han har lurt oss. Hvorfor sa han ikke noe?
- Da måtte han ha delt æren. - Det er urettferdig.
Vi glemmer poenget. Det var jo dette vi kom for.
- Vi burde sjekke det. - Han vet hva han gjør.
Overlater du menneskehetens største funn til en løgner?
Rover 2, basen anroper. Er dere på plass?
Ja, vi kom nettopp. Hva er det?
Området er forbudt. Jeg vil snakke med Marko.
Et øyeblikk. Marko, Brunel anroper. Hører du meg?
Ikke oppfattet.
- Ta det på engelsk. - Si at du ikke hører meg.
Si at du ikke ser meg. Si...
- Brunel venter på den andre linjen. - Ikke vær vanskelig nå.
Kom hit og ta med kameraet. Dette må du se.
Det er vakkert...
Kom igjen!
Mayday! Harrington anroper basen. Hjelp!
Jeg gjentar: Vær så snill, hjelp...
- Hva skjedde? - Han forsvant.
Har du vært der nede? Hvorfor er du ikke der nå?
- Jeg prøvde. - Ikke godt nok.
- Jeg klatrer ned. Kanskje han lever. - Du ødelegger drakten.
- Han er ikke erklært... - Jeg erklærer ham død nå.
- Jeg risikerer ikke et liv til. - Folk reddes ut av iskaldt vann...
- Du vet ikke at han er død. - Slutt.
Slutt nå.
Han sa at han hadde funnet noe.
Ingen går ned før vi har riktig utstyr.
- Vi må si ifra til bakkekontrollen. - Hvor lang tid tar det?
Det tar nok 30-40 minutter.
Sir?
Jeg vil bli her. Vi kan ikke bare forlate ham.
Jeg blir. Du har gjort nok.
Du vil ikke gjøre noe dumt?
Du går ikke ned.
- Oppfattet? - Ja, sir.
Greit.
Brunel her. Kontakt bakkekontrollen.
Vi har hatt en ulykke.
- Så dere ham? - Nei.
Om det er noen sjanse for at han lever, må vi tilbake dit.
Drakten må ha gått i stykker i fallet.
Last liften. Jeg vil få ham opp så fort bakkekontrollen svarer.
Når skal vi fortelle om oppdagelsen?
- Du er helt utrolig, Kim. - Har det ikke sunket inn?
Oppdagelsen forandrer alt. Den går foran alt.
- Selv medmenneskelighet? - Er jeg skurken fordi jeg holder fokus?
Jeg fikk ham ikke drept.
Hva mener du med det?
Du brøt reglene. Hva tror du?
Du er faen meg... Du er helt utrolig!
- Hva er det? - Ikke le av meg.
Rolig.
- Rolig. - Det er ikke noe galt med meg.
- Det er ikke jeg som bryter reglene. - Slutt, Kim.
Takk. Takk skal du ha, Kim.
Han bryter sammen, som det meste her.
Er det ingen andre som ser det?
Bakkekontrollen her. Svar på anrop 13.
Hva kan vi si? Vi er sjokkerte.
Markos familie er informert.
Men vi kunngjør ikke noe før dere bekrefter status.
Ledelsen jobber med en pressemelding, men vil ha noen ord fra dere.
Vi vet at det er usikkert, men dere får klarsignal for å hente Petrovic.
Det er en tøff slutt på oppdraget, men vi støtter dere. Snart tilbake.
16.36. Over og ut.
Dere hørte det. Vi henter Marko, og så forteller vi om oppdagelsen.
Vent.
Feil.
Sir, kan jeg få snakke med deg?
Jeg burde ikke si noe, men Kim kan ikke oppføre seg sånn.
Ingen andre heller. Greit?
Det er fryktelig, men alle var klar over risikoene.
Det er et mirakel at det ikke har skjedd noe før.
- Jeg lar dem dra. - Dette er bare Markos skyld.
Nei. Uansett hvem det gjelder, så har jeg ansvaret.
Det er urettferdig å ta Harrington med igjen. Han får bli her med Kim.
Greit.
Jeg hører ikke. Gjenta, takk.
Rover 1 er lastet. Vi kommer nå.
Hvordan går det der?
Dalby?
Unnskyld. Jeg trodde et øyeblikk...
Hva da?
Dalby?
Det er noen som kommer inn.
Linjen er dårlig, jeg hører deg ikke.
Dalby!
Dalby? Anroper Dalby.
- Linjen har vært skurrete hele dagen. - Det forklarer ikke svaret hennes.
Lane! Irwin! Sjekk Rover 2.
- Det damper fortsatt. - Det er nok mye vann der.
Hun gikk ned selv om jeg sa nei.
Dalby, svar.
Svar på anrop.
- Rover 2 er tom. - Hun ville ikke gått imot ordre.
- Kanskje hun falt ned? - Man ser ikke bunnen.
- Hvor dypt tror dere det er? - Jeg liker det ikke.
- Vince, på med selen og ta en titt. - Ja, sir.
Det blir nok litt trangt der nede. Greit...
Jeg setter i gang.
Greit... Herregud.
- Hvordan er det der nede? - Bare bra. Finfint.
Det er... en dans... på roser.
Herregud... Greit.
Slipp meg fri.
- I jøsse navn... - Hva ser du?
Jeg vet ikke.
Det er fjellet. Det virker som om det vokser noe der. Noe...
Jeg vet ikke hva, men...
Det lever.
- Vi drar ham opp. - Jeg går litt lenger ned og leter.
- Fir meg ned. - Som du vil.
Vincent?
Dra ham opp!
Strekk ut hånden. Strekk ut hånden!
- Er alt i orden? Bare pust. - Vi har deg. Sånn.
- Vincent? - Jeg kan ikke...
- Kan ikke... - Det går bra.
Vincent, hva så du? Vincent? Vincent!
Det går bra. Det går bra.
Hva skjedde der nede?
Ingenting. Det går bra.
Jeg så bunnen. De er ikke der.
Kaptein? Det er Irwin.
- Fotspor. To par. - Hva?
- I hvilken retning går de? - Tvers over dalen.
- Det ser ut som om de gikk mot basen. - De kunne ha tatt Roveren.
Jeg skjønner ingenting.
Ring Kim og si at det kan komme en eller to skadde.
Om drakten gikk i stykker, er det ille. Hjerneskader av oksygenmangel.
Surstoffmangel... Og da har vi flaks.
- Det jeg sa tidligere... - Det er greit. Vi glemmer det.
- Omtrent 50 meter unna. - Det må være Marko og Dalby.
Gikk de hele veien tilbake?
- Bare de er ok, så er det viktigst. - Basen anroper Dalby.
De er ved slusen. Jeg slipper dem inn.
Vent. Vi har ingen kontakt.
Marko!
Det går bra.
Helvete!
Hva faen gjør du? Marko?
Løp!
Basen, Brunel her. Svar på anrop.
Svar!
- Mayday! Mayday! - Harrington?
- Harrington! Svar!
Lane! Irwin! Sjekk hva dere ser på andre siden.
Harrington? Svar meg!
- Bli her. - Jeg blir med.
- Jeg anroper om det er noe. - Jeg var litt skjelven...
Det er en ordre. Ingen diskusjon.
Hva er det som foregår her?
- Hva i helvete! - Vi må sette dem i karantene.
På med drakten. Jeg oppholder dem. Skynd deg!
Hør her. Marko, du er syk.
Forstår du meg? Jeg vil hjelpe deg.
Vincent! Lane! Jeg er i luftslusen. Jeg kommer ut.
- Hva er det som skjer? - De dreper oss.
- Kim! - Hva skjedde?
- Er du skadet? - Marko og Dalby er døde.
De kan ikke ha overlevd, men de rører seg.
Om de beveger seg, så har de hjernefunksjon.
- Da er de ikke døde. - Jeg er ingen jævla idiot!
Luftslusen.
- Det er Brunel! - Lås døren! Lås!
Lås døren! Forsegl den! Ikke slipp dem ut!
- Han blør! Den har en revne. - Drakten!
- Han blør her. - Trykk!
Det går bra.
- Jeg har det. - Hva er det Kim gjør?
Kim? Hva faen gjør du?
Kim? Nei, det er låsen!
- Slutt! De er der inne. - Slipp!
- Du har ødelagt den nå. - Du vet ikke hva som skjedde.
Se selv!
Hva skjedde? Hva faen skjedde?
- Lavt trykk. Nesten vakuum. - Skjønner dere ikke?
Det er ikke dem lenger.
- Faen! - Det er armert stål.
- De kommer ikke ut. - De har verktøy og sprengstoff.
- Sprenger de, dør de av trykket. - Brunel er dårlig. Han må flyttes.
Vi tar ham med til den hydroponiske kuppelen.
Kim, ta sluselåsen. Kom igjen.
- Vi flytter deg nå. - Vi må gjøre det straks!
- Vent! - Helvete!
Nesten framme.
- Kom igjen, nå. Du klarer det. - Nesten framme.
Har dere ham? Ta det forsiktig.
Irwin, flytt deg. Legg ham her.
- Forsiktig. - Faen.
En, to, tre. Forsiktig med nakken.
- Vi legger deg ned. - Forsiktig.
Kaptein, ikke sovne nå. Konsentrer deg!
- Det kjennes ikke bra i kroppen. - Du får en sprøyte.
Du skal få litt morfin.
Sånn. Her er hånden min.
Åpne drakten.
- Forsiktig. - Herregud.
Herregud.
- Jeg er ikke utdannet. Jeg kan ikke. - Kan noen, så er det deg.
Kom igjen.
Jeg kjenner igjen minen. Du trenger ikke...
- Herregud... - Unnskyld.
Det burde blø mer.
Seks måneder. For et rot. Jeg trodde vi hadde klart oss.
Hva kommer Kate til å si til barna?
Jeg kan ikke... Jeg kan ikke huske hvordan de ser ut.
- Fortell at jeg tenkte på dem. - Selvsagt skal jeg det.
Vi har sett ting ingen har sett før. Det kan ingen ta ifra oss.
Nei.
- Jeg er tørst. - Jeg henter vann.
Ikke forlat oss nå. Bare pust rolig og fint.
Det går bra.
Greit. Det går bra. Det er meg, Irwin.
Greit, forsiktig nå...
Greit. Hent mer.
Jeg blir her.
Du må hjelpe meg.
Nei, kaptein! Slipp! Slipp! Slutt! Nei!
Se på meg! Se på meg! Det går bra.
Så ja. Slutt, for helvete! Se på meg.
Det går bra. Bare pust. Kom igjen, nå!
Se på meg. Bare gjør det!
Pust. Det går bra. Kaptein?
Dere kommer aldri hjem.
Hva skjedde?
Han mente det ikke. Han kunne ikke...
Kim?
- Kim, han er borte. - Ikke rør meg.
Hva gjør du?
Dere tror vel han er død?
Kim, han er borte.
- La ham være. Han er jo død. - Tenk deg om.
Marko og Dalby rører seg fortsatt.
Det må være en forklaring.
Jeg har fått nok. Jeg vil hjem.
Jeg er ferdig. Helt ferdig, Vincent.
Han sa at han ikke husket barna sine.
Jeg vil se jenta mi. Jeg vil bare se Ella.
- De sprengte den. De er ute. - Kontakt Aurora.
Radioen er død. Vi er fanger her til vi har reparert den.
Hva med oksygenrøret? Det er den eneste lenken mellom enhetene.
Vi drar til basen uten at mutantene ser oss.
Kan jeg reparere skylinken, så kan vi kontakte Aurora.
Om de sprengte den, har den ikke lufttrykk.
Det er en tetningslist i hver ende. Steng etter meg og utjevn trykket.
Da burde det fungere på andre siden.
- Ellers dør vi. - Har du noe annet forslag?
- Harrington, da? - Han hadde ikke drakt ved eksplosjonen.
- De kan virkelig ikke komme inn? - Jeg vet ikke.
Døren er laget for å holdes stengt.
Vi må ta oss av dette nå.
Om Harrington er borte, kan bare Vincent reparere skylinken.
Han er den eneste.
- Jeg går tilbake. - Jeg blir med.
- Det er ikke noe poeng. - Om Marko og Dalby kommer, da?
Vi oppholder dem.
Steng etter meg. Sug ut luften i andre enden, så det ikke eksploderer.
- Lane, hører du meg? - Ja. Det vil vel gå bra nå?
Ja da. Bare hold Marko og Dalby på din side.
- Jeg mente ikke dem. - Jeg vet det.
- Herregud! - Samme som Marko. Han er smittet.
Nedtelling luftsluserensning
Lane? Lane!
- Jeg sitter fast! - Nei, Det går bra.
Du har fått et anfall igjen. Hører du meg?
Vincent, det som skjedde på Aurora på veien hit, det er historie nå.
- Greit, men jeg klarer det ikke. - Jo da.
Du har mekket sammen radiosystemer av barbermaskiner, så ikke tull!
De skal jo teste sånne ting og få ut sånne som meg.
Tror du ikke vi andre er ved å gå opp i limingen?
Handlet Marko rasjonelt? Noen av oss?
Du.
Tror du jeg klarer meg bedre, blir jeg urolig. Jeg bryter snart sammen.
Vincent?
Uansett hvor trangt du får det, så er jeg med deg.
Jeg vet det. Takk.
- Lane, er du der? - Jeg er her. Er du i basen?
Det har skjedd noe grusomt her. Det er blod overalt.
Vi prøver å oppholde Mark og Dalby og sette dem ut av spill.
Greit. Jeg prøver å få i gang strømmen.
Det kan ta tid. Jeg lar høre fra meg.
- Kan det være så enkelt? - Hva?
Det er en bakterie. Vi har jo antibiotika.
Tetrasyklin, cefalosporin, erytromycin og penicillin.
Hvordan skal vi få det i dem?
- Står de stille mens... - Som spray i luftslusen.
- I atomform i et lukket rom. - Det må testes på en eller annen måte.
Kom igjen nå.
Greit, blodprøve nummer 12 reagerer på cefalosporin.
Skal vi gjøre det?
Vi må holde ham. Irwin?
Kom hit for faen, Irwin.
Hold hodet hans.
Ingen puls. Da starter jeg.
- Kaptein? - Det er reflekser.
- Kanskje han kjemper imot? - Han er død. Han fins ikke.
Fikserte og dilaterte.
Vi sjekker blodet. Ingen økning. Nesten ingen motilitet.
- Vil det fungere som spray? - Ja, det fungerer jo intravenøst.
Tantalus anroper Aurora. Hører dere meg?
Tantalus anroper Aurora. Mayday!
- Aurora her. Vi hører nødanropet. - Så godt å høre dere.
Vi har en nødssituasjon...
Hva i...
Nei, nei, nei!
Helvete!
De har gitt opp. Kim, de drar.
De går nok mot basen. Jeg kan ikke se dem.
Vi må lokke dem hit. Straks!
Vær så snill... Kim? Kim?
- Hent en sprøyte. - Faen. Hvor er Marko?
Hent en sprøyte.
Vent. Bakteriene begynner å bli motstandsdyktige.
Det fungerer bare en stund.
Faen heller!
Harrington er etter meg. Jeg fikk ikke stengt!
- Åpne! - Han kommer med Harrington etter seg.
Han fikk ikke stengt. På med hjelmene.
Åpne!
- Gjør det. - Åpne den jævla porten!
Løp!
Kom dere ut! Vi kommer etter!
- Hva er i veien? - Den er satt til å stenge.
Jeg må restarte den for å få den opp.
- Hvor er Kim? - Hun klarte det ikke.
Irwin, løp! Løp nå!
Løp!
Ikke prøv å trekke den ut. Det er hull i drakten.
Vi må til landingsplassen og vente på Aurora. Du kjører, Irwin.
- Helvete. - Bare kjør, Irwin.
- Vi må til medisinlageret. - Glem det.
- Ellers kan jeg ikke sy det. - Tror du de lar deg gjøre det?
Er landingen om ti timer? Hvor lenge kan vi sitte her?
Jeg trenger strøm. Og les av oksygennivået.
Det ordner seg. Vi gjemmer oss og venter.
- Hva prøver du å gjøre? - Stoppe infeksjonen før den tar over.
Så kroppen din kan kjempe imot.
Vincent...
Jeg vet det.
Det går bra. Du skal klare deg.
Vi har ikke nok strøm til å komme til landingsplassen.
- Knapt halvparten av det vi trenger. - Vi må gå resten av veien.
- Nei, vi må gå tilbake. - Hva?
Vi kan ikke gå dit. Lane er skadet. Vi tar oss av det først.
- Eller så... - Hva da?
Irwin, har du noe å si, så si det.
Han synes jeg skal bli igjen i tilfelle jeg er smittet. Ikke sant?
- Ikke sant? - Jeg vil bare hjelpe til.
Du kan også være smittet. Brunel tok på deg.
Få se halsen din.
- Få se den! - Nieren.
Vi har jo glemt nieren. Rover 2 står der, nesten fulladet.
Vi kan komme oss til landingsplassen.
De følger visst etter oss. Vi må av gårde.
Steng luftslusen og strømmen til kabinen.
Da drar vi.
Batteriet er nesten dødt.
Jeg går og sjekker det.
Det er ingen vits i å be deg være forsiktig?
Nei. Jeg har ikke tenkt å ta noen sjanser.
Ikke dra uten meg.
Nei, jeg går.
Jeg har mye å gjøre opp for. La meg få gå.
- Irwin, hører du meg? - Jeg hører deg, Vincent.
Hold øynene åpne.
- Ser du noe som rører seg, så snu. - Greit.
Hører du meg?
Går det bra?
Nå, starter den eller ikke?
Si noe. Hva er det?
- Er det bare du som hører meg? - Hvordan det?
Hvordan er det med Lane?
Hun er smittet. Du må ut derfra.
- Glem det, Irwin. - Vincent, vi er venner.
Du tenker ikke klart. Du tror jeg vil redde meg selv.
- Jeg vil redde oss begge. - Du har tre sekunder på deg.
- Gå fra henne! - En...
To, tre.
Irwin har gått opp i limingen. Jeg går dit.
Irwin, jeg vet at du hører meg.
Ikke gjør noe dumt!
Irwin, vent!
Irwin, vær så snill.
Helvete!
De kommer, Vincent.
Helvete.
Vi må ut herfra nå!
80 grader østover, inn i stormen. Da syns ikke spor. Vi må riste dem av oss.
Batteriet holder på å dø.
De legger seg i bane om åtte timer.
Om de lander straks uten å vente på å høre fra oss...
- Hva kan vi gjøre? - Vente på soloppgangen.
Om solen lader batteriet i en time, holder det til landingsplassen.
Og om de finner oss før det?
Da får vi kjøre over dem gang på gang til de ikke rører seg mer.
Og kaste bort batteriet?
- Det er en elendig plan. - Jeg vet det.
Har du en som er bedre?
Tror du de kan føle?
Nei. Ikke på samme måte som oss.
- Jeg er så tørst. Har vi noe vann? - Jeg skal sjekke.
I Roveren kan vi nå bakkekontrollen.
- De kan hjelpe oss. - Jeg som trodde du var pessimist.
Jeg liker å være mystisk.
Jeg kan ikke slutte å tenke på Brunel.
Jeg så hvordan han kjempet imot.
Jeg lurer på om han er der inne.
Fange i sin egen kropp. Men helt uten kontroll over den.
Det høre ut som et helvete.
Tror du en del av oss overlever etter døden?
Jeg vet ikke. Det er for avansert for meg.
Lane?
Auroralanderen her, på alle kanaler. Er dere der, så sender vi folk.
Vær så snill å svare!
Campbell anroper Auroralanderen.
Hallo?
Lane?
Faen!
Kom igjen!
Lane! Lane, hører du meg?
Lane, svar!
Hold deg unna.
Nei, det vil jeg ikke. Det kan jeg ikke, og det vet du.
Du må. Jeg kan ikke stoppe det!
Lane! Hør her...
Vi løser det. Hører du det? Jeg lover det.
Vi finner en løsning. Bare stopp.
Nei! Kom igjen!
Lane! Stopp!
Stopp! Stopp! Vær så snill, Lane!
- Stopp. - Du skal få gå ute.
- På gresset under himmelen. - Det skal vi gjøre. Begge to.
Jeg ville det også. Så veldig.
Vent! Hør på meg.
- Jeg er så lei for det. - Slutt.
Nei!
Helvete!
Nei! Nei!
Nei, vær så snill...
Vær så snill! Nei!
Lane, se på meg!
Slutt! Nei. Slutt!
Drep meg.
Tantalus? Auroralanderen her.
...nærmer oss bakken. - Tantalus svarer ikke.
- 400... - Forbered dere.
Helvete.
- Auroralanderen har landet på Mars. - Oppfattet.
Drivstofftanken er kvart full, besetningen er klar til å gå ut.
Trykket er sjekket, og alt er klart for bakkekontakt.
- Kabintrykket er sjekket. - Auroralander! Svar meg!
- Forbered bakdøren. - Auroralander! Svar! Ikke åpne!
- Ikke åpne! - Vi har nå bakkekontakt.
Kommunikasjon på kanal ni.
Nei, Irwin! Forsvinn! Nei!
...er posisjonen... - Vi ser to uidentifiserbare...
- Jeg møter dem. - Det er noe som ikke stemmer.
- De svarer ikke på anrop. - Vi ser to uidentifiserte skikkelser.
- Vent, hva i... - Hjelp! Hjelp!
Faen!
Marko.
Den lille jenta mi... Jeg har glemt hva hun heter.
- Jeg vil ta farvel. - Ella.
Hun heter Ella.
Jeg vil føle igjen, Vincent.
- Jeg kjenner ikke hendene mine. - Du får ikke gjøre dette.
Dette kan ikke nå jorden. Det må slutte her.
Auroralanderen anroper bakkekontrollen. Systemansvarlig Vincent Campbell her.
Jeg vet ikke hvor mye dere vet, men...
Hele besetningen på Tantalus ble rammet av en slags-
- aggressiv bakteriesmitte.
Så vidt jeg vet, har Auroras redningsmannskap også forulykket.
De er borte.
Alle sammen.
Landeren ligger i bane, men drivstoffet rekker ikke til Aurora.
Jeg har den provianten som Tantalus avløsere hadde med seg.
Kanskje det holder til dere har sendt hjelp, men...
Men det er en hake.
Det er...
Det er en stor sjanse for at jeg er smittet.
I så fall...
Da rekker drivstoffet til å forlate banen og brenne opp.
Det går i alle fall raskt.
Dere får nok dette om 15 minutter, så...
...jeg sitter vel her og venter.
5-11 Z, over og ut fra Auroralanderen.
Tekster: Evy Hvidsten www.undertext.com